Byn ligger nära floden, till vänster om berget.
- Vart ska du? - Jag vill inte dö. Det är farligt.
Det är ditåt.
Det här är inte gula febern, det är smittkoppor.
Jag vet.
Tyckte du inte att det var viktig information som jag borde ha fått?
Gula febern är vanlig. Resten av världen skulle inte ens märka det.
Men smittkoppor...
Skulle du köpa kött eller kaffebönor från ett land som har det?
Men jag kunde ha tagit med vaccin och mediciner.
Jag är utrustad för fel sjukdom.
Du ska göra som du blir tillsagd.
Det var trots allt ert land som orsakade utbrottet.
Är du amerikan? Hjälp mig.
Hjälp mig!
- John Thackery, Philadelphia. - August Robertson, New York.
- Jag känner till namnet. - Vad gör ni här?
Jag är läkare. Jag arbetade på Mosquitokusten när de kallade på mig.
Oväntad plats att möta en man från societetssidorna.
Mitt rederi använder Nicaragua som en genväg till västkusten och Orienten.
Två veckor genom detta land besparar mig två månader runt Sydamerika.
Varför håller de dig fången? Är du den som ska ha orsakat utbrottet?
Rederiet betalar dem med grannlåt och filtar. De skyller på filtarna.
- Det är mycket möjligt. - De dödade tolv av mina män...
De flesta från Honduras. Och de kommer att döda mig. Hjälp mig!
- Ni måste släppa amerikanen. - Han tog hit sjukdomen och ska dö.
- Ni vet inte att han bär ansvaret. - Han stannar.
Då botar jag inte dessa människor.
Då kommer du att sluta som din amerikanske vän.
Det här är den smittsammaste sjukdomen på jorden.
Släpper ni honom så räddar jag dem.
- Utan vaccinet? - Jag vet ett sätt.
- Det här är de som överlevde. - De kan inte längre få sjukdomen.
De är immuna och kan hjälpa oss med dem som fortfarande har den.
Säg åt dem att vira bandagen runt huden. Det hjälper såren att läka.
De som ännu inte har insjuknat skyddas av detta.
De får en mild variant, tillfrisknar och kan aldrig få den igen.
Även om det här fungerar så behåller jag lasten.
Released on www.DanishBits.org
Flickor, är ni redo?
God morgon, dr Gallinger.
Hur kan jag stå till tjänst, inspektören?
Jag har mer information angående dr Cottons död.
Den kan nog intressera er, eftersom ni och er hustru var fästa vid honom.
Följ med mig.
- Vad är det? - Vi har bekräftat förgiftning.
Och vi vet nu vem som gjorde det.
- Gör ni det? - Ni bör nog stålsätta er.
Det var hans söner som dödade honom. De studerade båda vid Princeton-
- och hade långsamt tillsatt arsenik till faderns måltider.
- Är ni säkra på detta? - De erkände.
De förvånades av att han dog så fort, då de endast gjort det en kort tid.
De måste ha gett honom mer än de insåg. Inte för att jag förebrår dem.
Vad jag har förstått så var gubben en galning.
Den där dåren drog ut tänderna ur huvudet på dem.
Sina egna barns tänder. Varför i helvete gör man nåt sånt?
Han trodde att det skulle hålla dem vid sunt förnuft.
- Har pojkarna gripits? - De tog livet av sig innan vi hann.
Jag antar att pappans behandling inte fungerade så bra.
- Jag tänkte bara att ni ville veta. - Tack.
Hur står det till med er hustru?
- Bara bra. - Hälsa så gott.
Ursäkta oss ett ögonblick, Dudley.
Tack.
- Din mor sa att du ska resa bort. - Jag åker till Ohio ikväll.
Raffinaderiet är snart klart. Jag ska tala med män i Cleveland och Detroit-
- om att använda vår bensin för att driva automobiler.
När är du tillbaka?
- Bryr du dig verkligen om det? - Självklart.
Jag vill att du följer med. Det är en del av fars affärer som kan bli mina.
Jag kan bygga upp dem och vi kan bo där.
Phillip, det är mycket att ta in.
- Jag behöver lite tid... - Nej, jag godtar inga protester.
Det handlar inte om vad du säger, utan om vad du gör. Jag åker ikväll.
Jag vet inte när jag återvänder. Antingen följer du med din make-
- för att vara med mig var vi än hamnar, eller så gör du det inte.
Om du inte gör det så tänker jag hitta någon som vill det.
Jag förtjänar åtminstone så mycket.
Får jag komma in?
Hur mår du?
Jag beklagar verkligen, John.
Vad ville du?
Jag ville rapportera om tvillingarna. Lite goda nyheter, som omväxling.
Dr Chickering och jag undersökte dem idag. Nikas lunginflammation avtar-
- och mängden albumin i deras urin har minskat.
De äter fullständiga måltider, och de tog sina första steg på egen hand.
Barnhemmet meddelade att en familj från Missouri tar emot dem.
De anlände till stan igår och väntar bara på att vi ska skriva ut dem.
- Jag tror att de är redo. - Det låter så.
Gratulerar.
Jag tänkte att vi börjar vid pirarna på East Side.
Vi hittar några sjömän som vill få doppa veken.
Sen tar vi 29th Street. Där kryllar det av horhus och danspalats.
Som du vill.
- Hur länge ska du vara arg på mig? - Så länge jag vill.
Jag må inte vara nunna längre, men jag avgav löften jag ämnar hålla.
Det var bara en liten kyss. En kyss jag inte ens fick.
Du är ett odjur, precis som alla andra karlar som vill "doppa veken".
Jag kan inte lita på dig längre, och borde aldrig ha gjort det.
Jag råkade bara ryckas med. För det jag sa var sant.
Jag hyser känslor för dig.
Då får jag be dig att behålla dem för dig själv.
Den här lådan är klar.
Löftena gällde tydligen inte förlåtelse...
- Va? - Inget.
Jag menade inte att fresta dig.
Tro mig, en gorilla som du frestade mig inte det minsta.
- Mr Jenkins. Herman Barrow. - Trevligt att träffas, mr Barrow.
- Ska vi? - Javisst.
Tack, mr Barrow. Välkommen till Metropolitan Club.
"Jag vet inte vad en 'Vander' är, men vilken tur att han heter 'Bill'!"
- Hur står det till, Herman? - Mycket bra, Corky.
Det var en underbar afton. Slå dig ner.
Vi uppskattade verkligen ditt generösa bidrag.
Dr Thackery?
Dr Thackery, det är syster Baker.
Tvillingarna åker nu. Jag tänkte att du ville veta.
Var är dr Thackery? Vi vill säga adjö.
Han hade säkert velat vara här, men han är upptagen på annat håll.
Ha det så bra, flickor.
Äntligen ett lyckat utfall.
Jag antar att han inte lär rusa över för att vinka tvillingarna farväl.
- Anmälde du mig?! - Va?
Jag har kallats till medicinalstyrelsen.
- Steriliserade du idioter? - Dussintals.
Jag anade inte hur mycket du stod utanför läkarsällskapet!
Inte jag heller, tills du saboterade för mig.
- Hur då? - Operationen på Carr.
- Jag vet att det var du. - Kan du aldrig göra misstag?
Du kan inte vara en bättre läkare än jag.
För guds skull! Håll käften, båda två!
Everett, du ska vara på avdelningen.
- Har jag missat tvillingarna? - Precis. De frågade efter dig.
- Thack! - Fort, hämta en bår.
- Nej. - Du måste undersökas.
- Menar du öppnad? I helvete heller. - Det kan finnas ett annat alternativ.
Ta en titt, mina herrar.
Du store!
Du inser väl att patienten är vid medvetande, Bertie?
Jag häpnade bara över teknologin.
Zinberg lärde dig att säga sanningen, jag lärde dig att ljuga.
Ingen av oss tycks ha gjort nåt vidare bra jobb.
- Det är en otrolig uppfinning. - Och vad säger den er?
Att en sektion av dina tarmar är ischemisk.
- Jag instämmer. - Vi kan nog gissa vad orsaken är.
- Vi behöver inte gå in på det. - Det är ingen fara.
Inmundigar man kokain tillräckligt länge har inälvskärlen ingen chans.
- Du behöver en resektion. - Är hela tarmen nekrotisk?
Vi kan bara anta från det lilla vi kan se...
- men jag bokar operation snarast. - Nej, jag vill hitta ett alternativ.
- Vad menar du? - Jag vill inte ha för bråttom.
Det finns andra saker jag vill prova. Mediciner.
Du kollapsade på gatan. Tarmarna ser ut som en öken.
- Behöver du mer bevis? - Ingen medicin botar det där.
Det är inte upp till nån av er att avgöra.
Mina damer, jag ber er att flytta er ur vägen.
Jag går vart jag behagar.
Sköterskorna säger att jag är ovälkommen i denna byggnad.
Du får boka tid, precis som alla andra.
Jag är inte "alla andra".
Tack ska ni ha. Allt är som det ska.
Var snäll och stäng dörren.
- Hur mår din hora. Bara bra? - Junia mår mycket bra, tack.
Hur är din nya lägenhet? Liten och vedervärdig, hoppas jag.
Det är därför jag är här. Jag vill att du köper mig en stor och fin.
Med utsikt, precis som din. Åt mig och barnen.
Helst på Upper East Side.
I en dröm vore det kanske nåt jag skulle göra.
Men enligt lag är jag inte skyldig dig nåt.
- Vad är det där? - Tydligen...
så är det den riktiga mängden stål som levererades den 4 mars 1901.
Jag antar att det nånstans i huset finns ett dokument med högre siffror.
Precis som summan du fick sjukhuset att betala.
Vi får väl anta att vi båda vet var extraslantarna tog vägen.
- Var hittade du det där? - Du för noggranna böcker, Herman.
Det var smart att hålla dem härifrån, där folk kunde ha hittat dem.
Dessvärre var jag till banken häromdagen-
- för att hämta juveler att sälja från mitt bankfack.
Bankiren gav mig av misstag nyckeln till det andra Barrow-facket.
- Var är dokumenten nu? - I ett nytt bankfack.
Alltihop. Allt du gjorde och varenda penny du stal.
Vad vill du?
Jag vill leva det liv jag hade vant mig vid.
Barnen ska tillbaka till skolan, och jag vill ha lägenheten jag nämnde.
Jag vill att du ska lida.
Och jag vill att du betalar mig till den dag då du dör.
- Hur mycket? - Hälften, utbetalat varje månad.
Som du vill, halva min lön.
Och hälften av allt som du stjäl, försnillar och snyltar åt dig.
Den tanken kan du köra upp i fittan.
Och jag råder dig att hitta nån annan som vill göra nåt liknande.
Jag betalar bara för fem år. Efter det får du klara dig själv.
Så börja fiska efter män med djupa fickor, dålig syn-
- och väldigt begränsade behov av verklig sexuell tillfredsställelse.
Jag har snabbat på arbetslagen så vi är nog snart ikapp tidsplanen.
Är det verkligen bra att skynda på dem?
Vi borde kanske dra ner på tempot. Jag oroar mig för olyckor.
Jag också, därför kommer inga att ske.
Han vägrar samarbeta. Han gör allt enligt reglerna.
Han skär ner på utgifterna och vill slutföra projektet under budgeten.
- Vilken fikus gör nåt sånt? - Exakt.
- Har vi vårt vanliga arrangemang? - Vilken nytta gör det att slå honom?
- Huset är nästan klart. - Låt oss åtminstone bromsa det.
Nån gång måste det ju bli klart, annars kan vi ju inte tjäna på nästa.
Det blir inget nästa. Det här är allt för mig.
- Jag har utgifter, Jimmy. - Du kan nog sno lite till.
Men hittar du inte ett sätt att vrida klockan tillbaka och börja om...
- får du nog hitta på nåt annat. - Jag tänker inte ge upp.
Det finns många fler sätt att tjäna på det här och jag ska hitta dem.
Lycka till, Herm. Och när du gör det, glöm inte bort vår andel.
Har du ett ögonblick? Det är tämligen brådskande.
- Vad gäller saken? - Den nye arkitekten, mr Warren.
Såvitt jag vet ser han ut att få oss i fin form.
Han är väldigt effektiv. Men jag är rädd att det kan leda till bakslag.
- Till exempel? - Avkall på kvaliteten.
Han använder färre tvärbjälkar och tunnare material.
Jag nöjer mig mer än gärna med mindre av allt, inklusive kostnader.
Jo, men med kraven han ställer på arbetslagen och den fart han vill ha-
-är farorna enorma.
Efter allt vi har stoppat in i det där stället vore en katastrof...
Warren och hans firma har lysande meriter. Astors hotell var en triumf.
Jag förstår din oro, men vi stöttar honom.
Naturligtvis. Du har säkert rätt.
- Mrs Showalter. Trevligt att ses. - Detsamma, mr Barrow.
Nå?
Jag har på alla sätt försökt hitta luckorna i det här.
Jag ville inte heller tro det.
- Det ligger inte i pappas natur. - Jag vet.
Men när jag slutar titta på honom som enbart hans son...
Det finns en desperation hos honom nu.
Men mord?
Så vad ska vi göra? Gå till polisen?
Vi kan inte bara låta dem komma och ta honom till nåt fängelse.
Vi måste konfrontera honom först.
Låta honom reda ut sina affärer och överlämna sig med värdighet.
Och vi måste få honom att se oss i ögonen och erkänna vad han har gjort.
Jag antar att det skulle kännas mindre som ett svek.
Han bad mig möta honom vid bygget klockan åtta.
Kan du också komma dit, så att vi kan konfrontera honom tillsammans?
Naturligtvis.
Det jag fann i min utredning av dr Gallinger...
Med utredning menar du inbrottet på mitt kontor och stölden av journaler.
- Så det du fann efter din stöld... - Det jag fann...
var att han har utfört dussintals ofrivilliga vasektomier på barn.
Barn som inte hade någon talan. Allt på grund av en tanklös teori-
- som inte stöds av några vetenskapliga bevis.
- Dr Gallinger, ert försvar? - Skyldig, dr Phelps.
Skyldig till att tro på det jag gör och att ha gjort det jag har gjort.
- Så ni opererade dessa pojkar? - Givetvis, och det står jag för.
Krymplingar, imbecilla, kriminella och efterblivna.
Jag skonar världen från deras arv för att tjäna det allmännas bästa.
Vad ger en man rätten att leka Gud-
- och avgöra vem som är arvsmässigt ovärdig att få barn?
Dr Gallingers handlingar grundades på egoism-
-grymhet och tjänstefel.
Som överordnad på Knickerbocker rekommenderar jag-
- att nämnden annullerar alla dr Gallingers meriter.
Det Edwards utelämnar ur sin bastardiserings-älskande diatrib-
- är att fullständiga tillstånd gavs för vartenda ingrepp-
- på varenda en av pojkarna. Låt mig presentera dr Samuel Reid.
- God eftermiddag, mina herrar. - Dr Reid är chef för idiothuset.
Det stämmer. Jag är förmyndare för alla gossar på mitt hem-
- och jag gav dr Gallinger fullständiga tillstånd för ingreppen.
- Har ni dokument som stöder det? - Naturligtvis.
Dr Gallinger och jag har en liknande filosofi när det gäller dessa frågor.
Så detta kvacksalveri sanktioneras nu av staten? Underbart...
Det Edwards och andra av hans sort inte kan acceptera-
- är att eugenikrörelsen är av stor vikt.
Kalifornien och Indiana ser redan fördelarna med ett renat samhälle-
- och överväger att skriva in det i lagstiftningen.
Rörelsen växer snabbare än någon annan inom den moderna medicinen.
Män som Edwards körde nog huvudet i sanden vid andra revolutioner-
- som bakterieteori och vaccinationer. De visade sig med tiden vara mirakel.
Om nämnden hindrar mig från att praktisera i New York-
- finns det hundratals andra institutioner och läkare-
-som säkerligen skulle välkomna mig.
Tack, dr Gallinger.
Dr Edwards, hur mycket har ni studerat eugenikrörelsen?
Jag har läst flera artiklar i Lancet och andra medicinska tidskrifter.
Anser ni att det räcker för att avfärda ett helt forskningsområde?
Ett ämne som nu lärs ut vid hundratals skolor och universitet?
Detta handlar inte om ett forskningsområde, utan om avsikter.
Men dr Gallingers avsikter var enligt honom själv för det allmännas bästa.
Det bästa för vem? För honom själv? För er, dr Phelps?
För mänskligheten. Eugenik är enligt mig både legitimt och nödvändigt.
Så pass att jag har lagt till det i läroplanen vid min egen läkarskola.
Ni bröt er in, och ni anklagar honom för något han hade all rätt att göra.
Såvida mina kollegor inte är av en annan åsikt-
- ser jag ingen anledning att tillmötesgå era krav.
Jag förstår.
Tack, doktorn.
Tack.
Avser du verkligen att göra det här?
Du inser väl att du bara bevisar min teori?
Jag framförde just ett logiskt och vetenskapligt argument-
- och respekterade och bildade män höll med mig.
För vare sig du gillar det eller inte så är forskningsområdet legitimt-
- och det kommer inte att försvinna. Det är fakta.
Istället för att vara vetenskapsman höjer du nävarna som ett djur.
Det djur som vi bevisar att ditt folk är.
Ställd inför intellektuella resonemang kan du bara ta till våld.
Det tänker inte jag göra.
För den här striden har redan...
Nu bevisade du det precis igen. Korkade nigger...
Dorothy!
- Dorothy! - Everett?
- Vad är det? - Jag vann.
Jag spöade den svarte jäveln på alla vis. Jag tämjde besten!
- Siktade du på ögat? - Som hammaren på spiken.
Han hade ingen aning om att jag visste.
Vi går upp.
Ta mig här.
Oavsett om hon är en skitig hora eller en tjusig dam-
- så syns det inte på dem. De kan ha det eller inte.
Men de här skyddar er från dröppel. Vill ni bli av med snoken?
Örona eller tårna, för att ni inte skyddar pitten?
Vill ni kallas "pappa", och tvingas gifta er med nån styggelse?
Jag vet vad ni tänker, men att dra ut den och måla magen räcker inte.
Doktorerna säger det, men den enda lösningen finns i min hand.
Sätt inte på förrän ni trätt på.
Tio cent knullet, tio i byxan För en ynka dollar, slipper ni yxan
- Hämta pengarna. - Vart ska du? - Jag går hem.
- Jag har ju knappt snackat klart. - Och jag behövde inte säga ett ord.
Titta vad jag har. Den kostar dig bara femton cent.
Resten kostar extra.
Minns du Månblomma, vår gamla mula?
Jag minns hur envis hon var.
Vi slog och plågade henne, och till slut kom en dag...
då hon slutade vara envis.
Då var hon så gammal.
Hon var halt på ena bakbenet.
Ögonen rann av alla flugbett.
Levi brukade härma henne så roligt.
Men hon lydde.
Hon arbetade varenda dag utan tvekan-
- och linkade sen hem till ladan på kvällen.
Hon väntade i mörkret, tills slagen och jobbet började nästa dag.
Hon gjorde det tills hon var alldeles slutkörd och måste skjutas.
Denna värld erbjuder för mycket.
Och i motsats till vad du tror-
- så är jag för smart för att låta mig själv sluta så där.
Och om det betyder att jag måste synda för att få det jag vill ha...
då får det bli så.
Jag tänker inte hunsas av såna som du eller några andra längre.
Det jag har gjort, och det jag tänker göra-
- är inte i närheten av det bedrägliga liv som du tydligen har levt.
Gud har slagit dövörat till för dig, är jag rädd.
Evig förbannelse är pastor Elkins öde.
Men innan du vandrar in i lågorna...
är det nog inte mer än rätt att jag bekänner resten av mina synder.
För det jag bekände i kyrkan, kvällen du slog mig som en mula...
är inte hela sanningen.
Mannen som jag nämnde att jag hade en relation med var chefskirurgen.
Dr Thackery. Ni träffades.
Du skakade den hand som jag så ofta bad honom föra in i mig.
Han är äldre än du. Och han var en hemsk kokainanvändare.
Jag brukade ordna drogerna och han doppade sin erigerade penis i dem-
- och lät mig känna precis hur underbart det var.
Efter det gjorde jag vadsomhelst för honom så länge han knullade mig.
Men det, käre far...
är inte slutet på min historia.
Jag sjönk ännu lägre.
Med din bordellerfarenhet känner du kanske till "Den gyllene Lotusen"?
Medan han hade sex stoppade jag foten i en orientals mun-
- och lät honom suga på den medan han ejakulerade,
Han betalade mig etthundra dollar för den njutningen.
Mer än en gång.
Jag ville bara att du skulle veta allt innan du lämnar in.
Farväl, pappa. Ha en trevlig resa.
Pappa?
Pappa, är du här?
Hallå där! Jag väntade mig inte att se dig här.
Kom upp, utsikten är underbar.
- Det var en lång promenad. - Det kommer snart att finnas hiss.
- Var är Henry? - Han kommer strax.
Så vad tycks?
Kylrum. En veranda för ljusterapi på taket.
Det kommer att bli fantastiskt.
Här har vi det. Detta blir mitt arv.
Långt efter min död är detta jag kommer att bli ihågkommen för.
Jag är inte så säker på att det är allt folk kommer att minnas.
Vi har ju rederiet och andra bedrifter, men det här...
Det här kommer att rädda liv varenda dag.
Varför var du då så girig och dum att du utsatte så många för fara?
- Vad menar du? - Jag känner till det, pappa.
Jag känner till inspektörerna, mutorna och hamnarna. Jag vet allt.
- Cornelia, vad pratar du om? - Immigrationsinspektör Bradley.
- Du har mutat honom och hans män. - Inspektör Bra...
Det finns inte en redare som inte sticker åt dem en slant då och då-
- så att de kan roa sig på krogen. Men det är knappast ett brott.
Det är inte ditt enda brott. Både jag och Henry vet det.
Du flyttar upp sjuka och fattiga till andraklass och de släpps in i landet-
- där de infekterar bostäder och områden. Folk dog, pappa. Många!
I San Francisco, Hawaii och här i New York.
Speight kom på det, så du dödade honom också.
- Vad i helvete anklagar du mig för? - Gör det inte värre genom att neka.
- Neely, det här är dumheter. - Rör mig inte!
Jag försäkrar dig...
Jag har inte gjort något av det du säger.
Se dig omkring. Titta noga!
Om jag brydde mig så mycket om pengar-
- skulle jag då ge allt till The Knick?
Jag vet att ditt företag har problem. Du är skyldig Hobart enorma summor.
På sätt och vis, men det är bara en investering som han har gjort i mig.
- Jag är på väg tillbaka. - Du klarar inte dina åtaganden här.
Jag gjorde inte det du tror.
Vi tänker gå till polisen, Henry och jag. Det är redan beslutat.
Neely, det här är befängt.
- Känner du lukten? - Av vad?
Herregud, vi måste ut härifrån.
Herregud...
Titta, där borta!
Det är sex meter ner.
Hjälp mig med den här.
Jag ska sänka ner stegen i hålet.
Vänta, vi måste ta den sidledes. Lyft den.
- Jag har den. Så ja... - Den är inte lång nog.
Den räcker nästan ända ner, sen får du släppa. Jag håller i den här uppe.
- Nej! - Det finns inget annat sätt!
- Men du, då? - Brandkåren är två kvarter bort.
De har nog redan sett röken. Jag går upp och väntar. Skynda dig nu!
Klättra ner för stegen nu!
Så ja, klättra ner så långt du kan!
Herregud!
Bra, Neely! Så långt du kan!
Så ja!
Bra, släpp taget nu! Nu, Neely! Nu!
Neely?
Neely, gick det bra?
Hämta hjälp! Skynda dig!
Var?!
Pappa!
Nej!
Gud, så skönt...
Tack, gode gud...
- Vi är nästan framme. - Vi borde prata om kompensation.
Jag är inte särskilt intresserad av pengar.
Jag finansierar ett sjukhus i New York, The Knickerbocker.
Är det inte där J.M. Christiansen är?
Jag har hört att han uträttar ett otroligt arbete där.
Ni borde träffas. Jag kan presentera er.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---